Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jeg går her!
-Drittunge! -Ingen stjeler dopapiret ditt, bestemor.
Han ba meg komme på showet.
Det beste Broadway-showet i går.
KOMMER SNART Den skuffende sønnen
FORSIKTIG
NATT PÅ MUSEET: KAHMUNRAH VENDER TILBAKE
Jeg har rytme Jeg har en ny jobb
Ronnie-gutten skal bli en stjerne
Jøssenavn! Se på dette stedet.
Akustikken er… fantastisk.
Se på deg, storegutt. Ikke overgå meg, herr Beinrangel.
Ronnie, bare hold ut denne kjedelige nattjobben,
briljer på auditioner om dagen, og så betaler Broadway regningene.
Nattevakt
En bruksanvisning, hva? Jeg tar det på sparket.
Det er slitsomt å være så talentfull.
Jeg er våken!
Hva?
Hallo?
Hva? Hvor kom du fra? Få den.
-Du stjeler, sjimpanse! -Det er ingen sjimpanse.
Det er en kapusinerape fra Sentral- og Sør-Amerika.
-Den ble donert til museet i 1962. -Hvem er så du?
-Theodore Roosevelt, USAs president. -Topp. En fjott med en ape første natt.
-Jeg ringer politiet. -Ikke lurt.
Jeg gir ham tre minutter.
-Er du den nye nattevakten? -Ja.
Bra. For vi fant aldri den forrige.
Han spiste ham ikke!
Nattevakt!
Laaa lage popkorn.
Popkorn varm.
-Så du hvor han gikk? -Nei, han sniker seg unna.
Ja.
Fant deg, nattevakt!
Småfolk!
Hvem kaller du små, Gigantor?
-Stopp der. -Hva?
Jeg, Jeanne d'Arc, har hatt en himmelsk fremtidsvisjon,
og du er ikke med, du er død.
Er det mulig?
Hvorfor?
To minutter og to sekunder. Det er ny rekord, folkens!
Håper det var gøy-gøy, dum-dum.
NATURHISTORISK MUSEUM
Glem denne jobben! Glem Broadway! Jeg drar hjem til Ohio!
Flott. Det var enda en.
Seriøst, dere? Igjen!
God kveld, Lawrence. Så du mannen flykte i skrekk?
Morsomt, Teddy. Dere må ikke skremme nattevaktene.
Jeg reiser bort i sommer og trenger vikar.
Beklager, han passet ikke inn.
Hadde det bare vært en ung herre med ditt etternavn som hadde passet inn her.
-Hinter i øst og vest. -Nei. Jeg ringer McPhee.
Mor, boblebadet du sendte er for skummete. Jeg finner ikke båtene.
-Professor McPhee, det er Larry. -Nettopp!
"Mor" er kjælenavnet på supermodellkjæresten min.
Nettopp. Vi har et problem. Den nye nattevakten har sluttet.
Så leit.
Hvor i New York finner jeg en som kan sitte ved en pult og stirre ut i luften?
Det er ikke ditt problem. Stillingen ved Tokyo museum venter.
Jeg bryr meg om stedet. Og jeg skal finne den rette til jobben.
Ja vel. Jeg renser porene mine.
-Hva skal jeg gjøre? -En helt ny idé. Hva med herr Nick?
Den mindre, sprekere versjonen av deg?
Ha ha. Hvorfor insisterer dere på sønnen min?
-Han kjenner hemmeligheten. -Han vokste opp her.
-Han stikker ikke. -Som den forrige. Husker du?
Ja. Han var nettopp her.
Tja. Det er en viktig jobb, og Nick prøver å finne fotfeste.
-Han er bare en tenåring. -Hva så? Du var tenåring da du begynte.
Nei.
Mentalt sett, så. Emosjonelt sett.
Nick er en smart gutt. Han er den perfekte til å beskytte museet.
Dere kan ha rett. Kanskje det er Nicks tur nå.
Se opp!
Unna vei! Flytt dere!
Unnskyld.
Mia.
-Går det bra? -Ja. Hei, Mia.
Hva gjør du på denne siden av gangen?
Jeg skal prøvespille for jazzbandet. Er ikke du, DJ Absolutt Gehør?
Jøss. Kan man gjenkjenne alle noter i alle sanger, får man plutselig et kallenavn.
Det er kult. Du mistet en appelsin.
Ja. Mamma sender alltid med en frukt når jeg drar ut.
Og hun spør alltid om jeg har spist den. Det er henne. "Er du ikke appelsulten?"
Ikke flaut i det hele tatt.
Fruktvitser. Typisk mødre.
Så du har fått sommerjobb på jogurtisstedet?
Ja. Det, eller spille bass på T-banestasjonen for mynter og kritikk.
Kult.
Jeg mente kald, så isen ikke smelter.
Neven opp for jogurt. Glem det. Det var teit.
Siden du skal være her i sommer, vil du kanskje, en kveld, du vet, gå på…
-Vent! Jeg er sent ute til… -Nick Daley. Siste sjanse. Jeg venter.
Beklager, Ms. Montefusco.
-Jeg vil prøvespille for jazzbandet. -Spiller du et instrument?
Teknisk sett ikke.
-Synger du? -Nei.
-Rigger? -Nei.
-Tekniker? -Nei.
-Komponist? Roadie? -Nei.
-Notestativ-flytter? -Nei.
Sikker på at du er i riktig rom? Det siste fins ikke.
Jeg er faktisk DJ.
DJ?
Dette er kanskje radikalt, men jeg kan akkompagnere.
Først en jazzloop, så litt vaporwave med mikrotoner
-og polyrytmer. -Hva?
En multitonal PolyWave som… Glem det tekniske.
Det bygger seg opp, men vent til du hører bassdroppet.
Ok. Nå kommer det.
Jeg er klar for prøvespilling, Ms. Montefusco.
Alle vet at det er kult Å komme presist
-Hei, Rick. -Hei, Bodhi. Jeg heter Nick.
-Og E-strengen er en kvarttone ustemt. -Vent på tur, Bodhi.
Nick prøver å overbevise meg om å ha en DJ i jazzbandet.
-Jazzband-DJ? Høres ikke normalt ut. -Gi ham en sjanse, Bodhi.
Det krever mot å prøve noe som er dømt til å mislykkes.
For å risikere en sånn flause må han være trygg på ferdighetene sine.
Ok. Da starter vi.
Unnskyld, det var feil.
Vent.
Glem det. Det var en elendig idé. Hva tenkte jeg på?
Beklager at jeg kastet bort tiden og ødela pianoet.
Jeg fordufter.
Hvem sier sånt? Jeg går.
Nick, vent.
Ms. Montefusco, jeg er sikker på at han heter Rick.
-Nick, hvordan gikk prøvespillingen? -Helt strålende.
Jeg var så trygg på egne ferdigheter at jeg ga meg. Nå vil de ha mer.
Ok. Du skulle til å si noe da du gikk inn.
At begge er her i sommer,
og at vi kanskje skulle gå på…
Hva? Nei. Jeg skulle bare ønske deg lykke til.
Ok. Ha en fin sommer, da.
Ja. Ha det.
Jeg er en idiot.
Ja da. Klassisk Daley far/sønn-middag som i gamledager.
Jippi. Middag.
Leit å høre om prøvespillingen. Går det bra?
Jeg får ikke spille i bandet og tør ikke be ut jenta jeg liker.
Jeg er håpløs. Jeg står ved straffelinjen, men jeg er for redd til å skyte.
Basketmetaforer. Du mislykkes med hundre prosent av skuddene du ikke tar.
Står du på streken, er det straffe og du må skyte. Uansett.
Apropos sjanser. Hva om jeg sier at du får tidenes sommerjobb?
-På et strandhotell i Saint Barts? -Hva? Nei. Gjør deg klar.
Nattevakt på museet!
Hva?
Glovarmt!
-Mener du det? -Ja!
Jeg skal bli museumsdirektør,
så noen må overta. Du er den eneste kandidaten.
Jeg elsker å være med alle på museet, men nattevakt er et stort ansvar.
Jeg gjør alt feil. Du vil ikke gi meg ansvaret for museet.
-Jeg roter det bare til. -Har du noen gang rotet til noe?
Pokker.
-Vær så god. -Takk.
At du klarte jobben, betyr ikke at jeg gjør det.
-Jeg har det nok ikke i meg. -Jo. Du er en Daley.
Nicky, du har gått på trynet et par ganger,
men det er fordi du ikke fullfører. Du trenger mer selvtillit.
Jeg tror museumsjobben er redningen.
-Hvordan da? -Bare stol på meg.
Museet blåser nytt liv i ting, og ikke bare utstillingene.
-Hva sier du? -Greit. Men mamma har nok andre planer.
Stol på meg.
Delt foreldreskap med moren din fungerer knirkefritt, hun vil elske ideen.
Jeg elsker ikke ideen.
-Ba… -Nei!
Erica, dette er en god idé.
Larry, vet du at alle ideene dine handler om museet?
-Nick, kan vi prate litt? -Ja.
Jeg trodde dere skulle gå.
Greit. Jeg går og jobber med musikken, som aldri blir verdsatt av noen.
Nattevakt? Tror du det gjør Nick til en selvsikker voksen?
-Han svarer ikke på fruktmeldingene. -Hva?
Jeg vet at han trenger å bli voksen, og jeg tror jobben er det han trenger.
Og et lydtett rom.
Skal Nick lære å lede andre alene på museet?
Nei, han er ikke alene. Det er en stor, gøyal nattgjeng der.
Nattgjeng?
Vi bør melde Nick på Genialt entreprenørskap-leiren.
Det er nerdete.
Ja vel. Matte er den nye idretten. Larry…
Erica, husker du meg før det ble slutt? Jeg var ikke på mitt beste.
Jobben på museet endret meg til det bedre. Det vil skje Nick også.
Du har rett. Du forandret deg.
Jeg vet ikke hvordan, men museet endret deg. Magisk.
Pass deg.
Ja, magisk.
Vi var ikke alltid enige som par, men du har vært en god far.
Tror du det hjelper Nick, så prøver vi det.
Takk. Vi er fremdeles et godt team.
Ja.
Men skjer det noe med gullgutten min, kaster jeg deg inn i Fuji-fjellet!
Greit.
-Nicky, var det deg? Du har talent. -Takk, men ingen får høre det.
Hva med gode nyheter? Mamma sa ja! Du starter i morgen.
Klarer jeg det, gjør du det også.
Skjer noe med deg, dreper moren din meg.
Dette er din sjanse. Vær så god. Du trenger denne.
Den er din. Jeg har tro på deg.
Ikke jeg.
Ser man det. Nick Daley, min nye nattevakt.
-Helt presis, tre minutter for sent. -Unnskyld, professor McPhee.
Du fikk jobben kun fordi din avgåtte far…
-Pappa lever. -Ja, men han kom alltid for sent. Som deg.
Han sa du var en ansvarlig vikar.
Det tror ikke jeg, for jeg misliker tenåringer.
-Pokker. Å, nei. -Det datt ut.
Du har nok viktige museumsgreier å gjøre, så…
Roxy, på plass.
Du er en rar gutt, og du gjør meg ukomfortabel.
Skjer det noe med utstillingen, trekker jeg deg i lønn.
Ikke gjør noe dumt.
Ok. Han har gått!
Nattevakt!
Ja!
Hei, folkens.
Hyggelig, Dexter.
Kronen din, Attila.
-Nick. -Bare hyggelig.
Nick. Nicky. Nick!
Oppfinnsomt, Laaa.
Sett brannslukkingsapparatet på plass.
Lurt.
-Godt å se deg, Nick. -For en fantastisk idé å ansette deg.
-Hvem foreslo det, tro? -Nettopp.
Du har skum på nesen.
Vi er overlykkelige over at du viderefører Daley-tradisjonen. Navnet, altså.
Du jobber selvsagt om natten. Nå skal du få prate.
Det blir gøy å være med dere. Håper jeg klarer jobben.
Selvsagt. Du trenger bare tæl og pågangsmot…
-Få tyggis, Dum-Dums sønn-sønn. -Jeg heter Nick, og jeg har ikke tyggis.
Jo, du tråkket på litt-litt.
-Jeg ignorerer ham. -Nicola! Ikke snu ryggen til konflikter.
Vi må ha mot til å møte fiendene, ikke stikke hodet i sanden som en struts.
Alt handler ikke om deg.
Takk, Jeanne. Godt råd.
-Hun skremmer meg litt. -Ja, ikke sant?
Som den romerske hæren skulle ta Kartago,
skal vi nå ta den store sjokoladen!
Angrip!
Ja!
Jedediah. Octavius.
Dere trenger et lengre tau. Eller mynter.
-Skal jeg åpne den? -Det er ikke nødvendig.
Jeg er en mester med sverdet, trent i Pretorianergarden.
Riv litt i hjørnet.
-Jeg elsker nougat. -Nick! Vi har en overraskelse.
Vi har velkomstgaver til deg. Du får mitt gamle brilleetui.
Takk, Teddy. Jeg bruker ikke briller. Er det et kulehull?
Det reddet meg fra en snikmorder. Det bringer lykke. Og nå er det ditt.
Jeg må låne det iblant til brillene eller drops. Jeg gjemmer også drops der.
Vær så god.
Takk, Sacagawea. Ekte shoshone-indianske perler.
De er fra suvenirbutikken.
-Jeg kjøpte en plakat også. -Et bilde av museet ditt.
-Museet vårt. -Takk.
Dexter. Er den til meg?
Laaa uskadd.
-Jeg har lest ordboka for å lære ham ord. -Sacagawea tilfredsstillende lærer.
Pappa ringer.
Si hei, folkens.
Laaa! Pappa!
Jeg er ikke faren din, Laaa. Det vet du.
-Hvordan er Tokyo-museet? -Kult.
-En robot gir omvisninger. -Velkommen til Tokyo-museet.
-Toalettene er smartere enn meg. -Velkommen til toalettet.
Du kjenner regelen.
Ja. "Tavlen vekker alt til live.
Alle må være i museet innen soloppgang, ellers blir de til støv."
Det er bare én ting til. Ikke glem å låse kjelleren.
Kjelleren?
Null problem.
Men først må du gå ned i kjelleren og låse lasterampen.
-Må jeg? -Kan jeg og sønnen min få litt privatliv?
-Det er de øyeblikkene en husker. -Vi står her og ser på noe annet.
Nicky, du har alltid vært redd kjelleren, for det er nifse ting der.
Men det er det viktigste ved jobben. Iblant kan nye utstillinger være farlige.
Oppfattet.
Du klarer deg, kompis. Ok?
Museet er i gode hender. Du er sønnen min og den beste jeg vet om.
Du klarer alt. Jeg råder deg til å starte med lasterampen.
Jeg bestilte pizza på japansk,
og nå kom et bud med masse hummere.
-Ha det, pappa. -Ok, Nick. Nå gjelder det.
Din første oppgave som nattevakt. Vi stoler på deg.
Greit. Ned i kjelleren! Jeg er på vei. Hva kan vel gå galt?
Han klarer seg vel?
Ja da. Du hørte ham. Hva kan vel gå galt?
Kom igjen. Du er nattevakt. Du må låse lasterampen.
Ikke vær redd. Det er nifst her.
Pappa sa at jeg måtte låse lasterampen. Det er alt.
Jeg er nattevakt, og det er min jobb.
Det må gjøres.
Få den av! Ha det. Hvor vanskelig kan det være?
Pokker. Kom igjen.
Hva var det?
Å nei. Oi.
Dumme nøkler. Hvilken er det? Kom igjen!
Det får duge!
-Jeg elsker å leke med de nye. -Overdrev vi?
Nei, vi må også ha det gøy.
Se! Som skrevet av Anubis i Dødeboken,
har jeg, Kahmunrah, gjenoppstått!
På tide å iverksette min plan om å bli jordens hersker!
Det må vente litt. Foten min sover.
Våkn opp, fot. Du må slutte å prikke!
Ferdig med å låse lasterampen. Med låser.
Hvordan gikk det? Hvorfor er du så svett?
Global oppvarming?
Hvem ante at kull ville forårsake dette?
-Slo noen på en vifte? -Woolly slapp nok en liten due.
Jeg dømmer ingen. Nå rydder vi. Kan ikke ha rot første natt på jobb.
-Vent! Noe mangler. -Ikke den låste lasterampedøra.
Den låste jeg.
Nei. Tavlen! Tavlen mangler!
Finner vi ikke tavlen, er alle på museet i fare.
Hun har rett. Kom igjen.
Å nei.
Hvor er den? Hvem har tatt den?
Jeg.
Nemlig, Larry. Jeg er tilbake, og du…
-Ser annerledes ut? Operert deg? -Larry er pappa. Hvem er du?
Stille, Larrys sønn.
Du kan kalle meg Kahmunrah, kongenes konge.
Nick!
Faren din trodde han beseiret meg, men jeg skal ta hevn.
-Hvor kom du fra? -Kjelleren. Selvsagt.
-Låste du ikke? -Jo.
-Jeg hørte en nifs lyd og ble redd. -Jeg var den nifse lyden.
Jeg testet en strupelyd.
Det funket bedre med akustikken nede.
Nå som jeg har tavlen, skal jeg vekke hæren min fra dødsriket.
-Høres ille ut. -Det er ille.
Ikke avbryt meg.
-Jeg skal herske over… -Gi meg tavlen.
Du avbrøt meg igjen. Jeg vil drepe deg mange ganger.
Kahmunrah.
Som jeg sa, jeg skal bli jordens hersker, og alle må knele for meg.
-Kahmunrah over og ut. -Han er på vei til minitatyrhallen.
Hvor har du tenkt deg, tøffen?
Kjenn mitt mektige sverds vrede! Avfyr!
Sandaler er min svakhet.
-Der er han! -Kom, jeg skal stikke den andre foten!
-Kom igjen. -Angrip!
-Nick! -Å nei!
Takk, personlig trener-gud. Med en sånn kraft
kan dere ikke hindre meg i å ta hevn på de som tvilte på meg.
Særlig du, pappa. Du lot meg ikke bli konge av Egypt.
Glem Egypt. Jeg blir kongen av verden!
Man kan ta gutten fra underverdenen, men ikke underverdenen fra gutten.
Han løp mot Afrika-utstillingen!
Ut av veien, hønsehjerner! Ingen krokodilletårer.
For treig, gepard. Ikke i dag, Mufasa. Ikke noe lurt å si om en elg!
-Vi må stoppe faraoen. -Han er ikke en farao.
Lillebroren ble farao, siden han er en tyrann.
Inntrenger, overgi deg eller smak på Jeanne d'Arcs sverd.
-Jaså? Nå skal vi danse. -Ikke danse. Vi skal slåss med sverd!
Det var en metafor, dust.
Jeg skal bokstavelig talt knuse deg.
Metaforer er ikke bokstavelige.
Greit. Etter jeg slakter deg, kan jeg danse på graven din.
Nei! Ikke dans. Jeg prøvde å grille deg.
Da er du for sent ute.
-Jeg ble brent for 600 år siden. -Ikke bokstavelig ment!
Ta tavlen!
Ja. Verdensherredømme, her kommer jeg!
-Hva? -Gi Laaa tavlen!
-Siden du spurte så pent. Lurte deg! -Hei!
Ja. Akkurat som jeg planla det. Ha meg unnskyldt, jeg…
Deg igjen. Holdt det ikke å dø ut en gang?
Spis ham, Rexy!
Ikke spis meg! Da blir dette en kort film!
Jeg kom meg ut helt usk…
Ja, ekte gull.
Han slipper unna! Hvordan åpner vi den?
Jeg har det. Jeg skal sprenge den til himmels.
Hold avstand!
Varsku her!
-Vi trenger en større cowboy. -Hei!
Vent. Jeg har nøklene.
Du er sjefen, Rexy.
-Hvor ble han av? -Vent. Jeg får et syn.
Ja. Jeg glemte at Jeanne ser syner.
Vi jager Kahmunrah gjennom en fargekorridor. Vent!
Han snubler og møter George Washington.
Latterlig. Hvor skal vi finne George Washington i New York?
Kunstmuseum
-Sånn. -Logisk nok.
Kunstmuseet! Det er på andre siden av byen.
Ved soloppgang blir alle til støv.
T-bane
Kom. Jeg har det.
Er dere utkledd for tegneseriemessen?
Syns du jeg er rar? Han der er kledd som pirat og mater en øgle med churro.
Flink jente. Fin ballerina. Du gikk planken rett inn i hjertet mitt.
-Raring. -Ja. Hun ville aldri lyktes som ballerina.
KUNSTMUSEUM
Jeg klarte det! Endelig.
Våkn opp, mine trofaste følgere!
Jeg lever!
Og jeg er fortsatt ødelagt? Og det klør i nesen.
Se hva sfinksen dro med inn. Velkommen, deres høyhet.
På tide. Jeg fryser, dette er sommertunikaen.
Ja. Skjebnen er så nær at jeg føler den.
Og mine kongelige instinkter sier at det er denne veien.
Ifølge kartet er det den veien. Ok, vi følger kartet.
Dødsboken advarte om at dusten ville gjenoppstå. Jeg tar en latte.
Kahmunrah tok med tavlen hit.
Det er stort her.
-Alt er stort for oss. -Ja.
Hvordan skal Kahmunrah komme seg til oldtidens Egypt?
Selvsagt! Dendur-tempelet!
-Dur-dur? -Ikke "Dur-dur". Dendur.
Det er en tempelutstilling her.
Tavlen vekker ikke bare oss til live, men enhver kunstutstilling.
Med tavlen kan han dra tilbake til Egypt via tempelet.
Hva? Skal han reise tilbake i tid?
Kahmunrah bruker tempelet som portal, som Laaa med Portrett av kunstnerens mor.
Ut av huset mitt, halvnakne bølle!
-Ubehagelig! Oppskakende! Katastrofalt! -Kanskje jeg skal ta ordboken.
Drar Kahmunrah tilbake til Egypt, kan han starte et skrekkregime.
Som Laaa sier: "Alle gjør…"
Jeg kan ikke tro at dette skjer. Kunne jeg ikke ha en normal sommerjobb?
Uten en galning som gjenoppsto for å lage apokalypse. Vi vet ikke hvor han ble av.
-Han gikk den veien. -Hvordan vet du det?
Jeg er sporings- og overlevelsesekspert. Og jeg ser ham der borte.
-Dumme kart! -Vi tar ham!
Dette blir en lang dag.
Angrip!
-Han er for rask! -Kanskje dere er treige.
Kahmunrah. Liker du oljemalerier?
-Hva? -Utmerket!
Ro, ro, ro vår båt Ned Delaware-elven
-Slapp av, general Washington, vi har ham. -Slipp meg, filistere!
Han krysser Delaware.
Hold avstand, ellers får parykkmannen svi. Sånn er det å dra til New Jersey.
Jeg har en idé!
Vi synker.
Tomsingene gir seg aldri. Jeg må bli kvitt dem.
På tide med hjelp. Den ultimate hjelpen.
Jeg tilkaller deg, guden av guder, stå opp!
Ja!
Hvem våger å vekke meg?
Jeg, den store Kahmunrah.
Mektige Seth, kaosguden, jeg trenger din hjelp.
-Nesten, jeg klarer det… -Du likner ikke en gud.
-Jeg er litt skuffet. -Litt hjelp her.
Er det noen der? Hjelp!
Beklager, jeg trodde jeg klarte det, men takk.
Hva kan jeg gjøre for…
-Unnskyld meg. -Jeg tok visst feil.
Store ting kan fremstå små.
Hei! Jeg er den høyeste i sjakalgud-familien.
Jeg trekker det tilbake. Du er ikke liten.
Bra. Du ville ha min hjelp. Hva tenker du på?
Jeg har denne pøbelgjengen av utskudd som jeg trenger hjelp med.
Der er de.
Kahmunrah, vi vet du er der!
-Kan du grille dem? -Hva får Seth ut av det?
Sammen får vi verdensherredømme. Med tavlens kraft
kan vi vekke dødshæren og tvinge alle til å føye oss!
Du er en dust, vet du det?
Men jeg er med på verdensherredømme. Det vet du.
Umulig.
-Hva er det? -Din undergang, Lille-Larry.
-Hils på Seth, kaosguden! -Hei.
Heter kaosguden Seth? Burde ikke du hatt et skumlere navn?
-Ok, Seth duger. -Tilintetgjør dem!
Fin, grønn flamme.
Kødder du? Hvordan skal vi rømme om du ikke treffer?
Jeg er kaosguden.
For treffsikkerhet burde du vekket guden-som-treffer-alt-han-sikter-på.
Det er en ekte gud. Han er en venn. Du får møte ham en dag.
Nok barneleker! Dette oppholder dem mens vi rømmer.
-Jøye meg. -Derfor kaller de meg skorpionviskeren.
Han hørte deg nok ikke. Han trenger bare en liten dose kaos!
Løp! Vi blir jaget av en gigantisk gudestyrt skorpion!
-Vi må gjemme oss. -Der!
-Hva skal vi gjøre? -Snike oss ut når den ser bort.
Nick, stille.
-Fra mamma. Hun sier jeg må spise eplet. -Du tuller.
Nick!
Jeg respekterer alt som lever, men ikke deg.
Slutt, stinkbille!
Ta den!
Au.
Hørt om "en del av livet"? Døden er én del.
Stinkbille gjør… Klassisk Laaa.
Tidenes verste første vakt.
Å nei. Hei, sønn.
Er det deg igjen, far. Hodet ditt er inngravert overalt.
-Hvorfor er du overalt og ikke jeg? -Vil du snakke om det nå?
Det spiller ingen rolle. Jeg blir snart tidenes mektigste farao!
Så alt handler om at du har et farskompleks?
Prøv psykolog. Mye billigere enn alt dette.
Ja!
Med den magiske tavlen reiser vi tilbake til Egypt og oppfyller alle drømmene våre!
Forhåpentlig ikke alle. Jeg drømmer at jeg spiller på en fiolin
som er laget av insekter, og jeg rir på en rar katt…
Her er Dendur-tempelet. Vær forsiktig. Han kan være hvor som helst.
Kahmunrah har reist tilbake til oldtidens Egypt!
Nå må vi følge etter ham til vår sikre undergang.
Å nei. Dette er veldig ille. Veldig, veldig, veldig…
-Og nå har jeg vondt. -Er det ille?
Eller skal du vise Kahmunrah hva du er laget av?
Fortsatt ille. Vi har fire timer på oss før dere blir til støv.
-Håper dette fungerer. -Min første portal.
-Kahmunrah har ikke kommet langt. -Det er tungt å gå i sanden.
Vi vil ha sand i skoene lenge, men det er en luksus om vi overlever dette.
Vi nærmer oss, men det er langt igjen. Vi må visst gå.
Bra! Jeg liker å gå og prate. Da kan vi bli bedre kjent.
Hvor mange ganger har du gjenoppstått? Jeg har gjenoppstått ørten ganger. Først ble…
-Jeg lukter Kahmunrah. Er vi på sporet? -Ikke ennå. Vinden har visket dem ut.
Seriøst? Vi er midt i oldtidens Egypt! Vi finner ham aldri.
-Nicholas, hva er i veien? -Nick har visst knute på tøylene.
Beklager, men… Jeg er ikke skapt for dette.
Jeg er bare 18. Jeg er en dum gutt som ligger tynt an.
Da jeg var 18, ledet jeg den franske hæren til seier over England.
Jeg var 14 da jeg ledet en ekspedisjon.
Og jeg var 13 da jeg hjalp Roma vinne slaget ved Kartago.
Laaa oppdaget ild da han var 11.
-Ild brenner. -Jeg skjønner hva du mener.
Jeg tar poenget. Dere er fantastiske. Derfor er dere på museum.
Jeg er ikke som dere. Jeg klarer ingenting.
Jeg mistet drømmejenta, ingen vil høre musikken min,
og jeg slapp løs en gud som vil tilintetgjøre jorda.
Hver gang jeg kan gjøre noe kult, roter jeg det til.
Det stemmer ikke. Du gir opp for lett.
Faren din beseiret Kahmunrah, og det klarer du også.
Jeg er ikke pappa. Jeg er ikke en helt, som han og dere.
Du har evner som gjør deg sterk. Du må bare tro på deg selv, som vi gjør.
Nå er spørsmålet: Hvor er Kahmunrah?
-Jeg fant sporet. Han gikk den veien! -Folkens, den veien!
-Den veien! -Nei, Laaa. Det er denne veien.
Du sa den veien!
Det er rart, men hver gang jeg gjenoppstår, legger jeg på meg sju kilo.
Vær nå stille.
-Det skyldes nok stresset. -En båt. Endelig. Vi seiler ned Nilen.
Vi tar den båten. Hold for øynene når du nyser.
-De er på elven. -Vi følger etter dem i båt.
-Laaa ikke liker vann. -Kom igjen. Alle om bord!
-Hvorfor går det så sakte? -Denne veien, Laaa.
Ha! Denne veien.
Dette minner om da jeg padlet på Little Missouri-elven.
En dag møtte jeg noen ungdommer og tenkte:
"De vil nok høre om mine spennende eventyr."
Da jeg fortalte om bøffelen som spilte shuffleboard,
-innså jeg at pøblene hadde stjålet båten! -Det går sakte igjen.
Teddy sluttet å padle for å fortelle en historie.
-Jeg gestikulerer når jeg prater. -I dette tempoet tar vi dem aldri igjen.
-Vent! Jeg ser noe. Et syn. -Et syn til? Hva ser du?
Det handler om deg, Nick. Om du klarer å beseire Kahmunrah.
-Klarer jeg det? -Jeg ser Kahmunrah.
Han bruker tavlen til ondskap!
-Men Nick og Kahmunrah krangler og… -Og? Vinner jeg?
Vet ikke. Synet endte. Jeg ser bare Laaas hårete rygg.
-Hva er det, Laaa? -Dinosaur!
Du ser syner. Dinosaurer har vært utdødd i millioner av år.
Laaa!
Vi er i oldtidens Egypt, ikke juratiden.
Vent! Det er ikke en dinosaur!
Det er en nilkrokodille, som på museet!
Laaa!
-Laaa! -Ikke vær redd. Hjelpen er på vei!
Jeg har ikke slåss mot en krokodille, men en bjørn.
Jeg gjorde mitt fornødne på en sti i Yellowstone…
Teddy, slutt. Laaa drukner!
Jeg glemme. Jeg ikke svømme.
Dinosaur!
Ta åren!
-Har alle det bra? -Ikke Laaa!
Jeg har en idé, Attila, kan du få meg dit?
Vent, jeg ombestemte meg! Laaa, ta hånden min!
Ikke din hånd!
Oi!
Nick!
-Vi klarte det! -Er den borte?
Å nei!
Stikk, krokodille.
Eller bli til sko.
Nick, det var utrolig! Du reddet Laaa og alt det der.
Ja, men båten er ødelagt, og vi mistet Kahmunrah. Vi når ham ikke før soloppgang.
Og det er min feil. Vi er fortapt.
-Dette minner meg om… -Teddy!
Jeg vet. Jeg skravler.
Endelig er vi ved Solens tempel!
Ett steg nærmere verdensherredømme. Store Ra, solguden.
Jeg, Kahmunrah, kongen over alle konger, ber om tillatelse til…
Hvem våger å trå på dette hellige tempelets grunn?
Meg, hønsehjerne. Kaosguden!
Slutt, du gjør meg flau. Jeg er ikke med ham.
Glem det. Beklager at jeg spurte. Døren er der borte.
Ja. Døren til den ultimate skatten.
Bare de mest intellektuelle klarer å åpne den.
-Du er en vandrende katastrofe. -Takk.
Vi er iallfall inne. Herfra er det barnemat.
-Ser ut som det er feller her. -Takk for advarselen!
Få meg ut herfra!
"Få meg ut herfra, er du snill", sier store gutter.
Topp. Vi har gått oss vill i ørkenen. Funker GPS i oldtidens Egypt?
Nick, se i horisonten. Han gikk den veien.
-Den veien! -Hva? Nei, Laaa. Denne veien!
Denne veien.
Du må se hvor du går. Du vil vel leve til verdens undergang?
Det gjør vi alle! Bare ikke det med verdens undergang.
Jeg har et déjà vu.
Jeg kjempet for Frankrike for å forhindre verdens undergang.
-Men da var jeg alene. -Nå er det annerledes.
-Du har venner som støtter deg. -Og jeg støtter deg, vennen.
Nedtelling
Se, Kahmunrahs båt.
Han må være i Solens tempel!
Er det ikke fantastisk?
-Takk. Du er ikke så verst selv. -Kom, vi har ingen tid å miste.
De har visst tatt seg inn.
Like muggent som ridebuksene til en skunk.
-Er det et uttrykk, eller dikter du? -Jeg dikter.
Jeg vet ikke hva det er, men det høres cowboy-aktig ut.
Kahmunrah var nylig her. Vi tar innpå.
Vi må nå dem før vi blir til støv. Kom nå!
Vent. Jeg har sett hieroglyfene før… på tavlen!
Det er gamle noter. Jeg visste tavlen ga liv, men ikke at den spilte musikk.
-Din far hadde rett. Du er et musikkgeni. -Sa han det? Selvsagt, fedre skal si sånt.
Det betyr ingenting. Hva betyr dette?
Tavlen er nøkkelen til å åpne sarkofagen.
Med tre akkorder vekker Kahmunrah soldatene til live!
-Vi må stoppe ham før han når toppen. -Det er en time igjen. Vi rekker det! Kom!
Sporene er nye. De er i nærheten. Vær forsiktig. Det kan være fallemmer her.
Lem.
Duk!
-Hva? -Han sa "dukk"!
Han sa da "duk".
Hold dere i nærheten.
For nær.
Ok, apekatt. Se etter felle.
Hva? Flamme hjelpe se felle.
God idé, ape.
Apespøkelse!
Jeg liker søylene. Typisk tredje dynasti.
Må vi stoppe i alle rom?
Jeg er kanskje kaosguden, men jeg elsker interiørdesign.
Kahmunrah!
Dere igjen! Spreng dem!
Gi oss tavlen! Dere er i mindretall.
Du har rett. Jeg må jevne ut oddsen.
Dødskrigere-statuer, dere er mine nye livvakter!
Du var sjanseløs, Larrys sønn.
Hva gjør vi nå?
Octavius, Nick trenger oppmuntring,
og vi to bondetamper må bedrive litt bondefangeri.
Jeg forsto 40 prosent, men jeg antar at du vil at vi skal redde dagen.
-Jeg hater å være liten! -Det er en stor ulempe!
Nok koseprat. Av med silkehanskene!
Haka!
Gå etter øynene!
-Nick, litt hjelp? -Nick, dette klarer du. Bare skyt.
Hva er verst mulige utfall? Nei. Hva er best mulige utfall?
Haukhue, ser du etter denne?
Jeg trodde ikke vi skulle bli godbiter for egyptiske husdyr.
Blir vi smågodt, håper jeg rustningen gir dem mageknip.
Jedediah, ditt enkle geni!
Spis den, stygge slange!
Glem ikke å svelge!
Ja!
Ekkelt!
Ikke kom tilbake!
Å nei.
Tungen er som en kaktus.
Og du har dårlig ånde.
Ja! Grev Haukula!
Duk!
Sa jeg "duk"? Jeg mente dukk.
Bravo, Nicholas! Nå tar vi skurken.
Nå gjelder det.
På tide å ta hevn på en verden som tvilte på meg!
-Særlig du, pappa! -Du gjør meg flau.
Hvorfor treffer jeg alltid pøbler med uløste barndomstraumer?
Vær ond for din egen del, ikke for hans.
Uvesentlig! Nå er min tid her. Dette er begynnelsen på slutten.
-Vel, er det begynnelsen eller slutten? -Hva? Begge deler.
Slutten har da en begynnelse.
Jeg vil ikke reise i tid med deg igjen.
Kahmunrah, ikke gjør det! Det blir slutten på alt!
-Ifølge ham er det bare begynnelsen. -Klapp igjen!
Når jeg setter tavlen inn i sarkofagen,
vekker jeg hæren min med tre enkle akkorder.
Hæren vår, selvsagt. Det gjorde kjempevondt!
Vær litt mer hensynsfull neste gang.
-Tyrannen må ikke få spille akkordene. -Utmerket! Jeg mener, jeg er enig.
Hold dem unna tavlen. Bonuspoeng om du dreper dem.
Dette blir kaos, det liker jeg.
Ok. Første akkord.
-En akkord er spilt. -Og nå den andre akkorden.
Nick!
Og nå øyeblikket jeg har ventet på.
Den siste akkorden!
-Nei, vi kom for sent. -Bare et mirakel kan redde oss nå!
En ape og en hulemann kom ut av fuglens munn og slo til deg!
Uventet vri.
-Ok. Nå til den siste akkorden. -Bare et mirakel kan redde oss nå.
Hypp, tiger!
En cowboy og en romer på en nakenkatt. Hva…
Nå den siste akkorden.
Ta dem.
Husk at det ikke er størrelsen det kommer an på.
Overse at de er enorme. Jeg mente vi. Glem det. Angrip!
Utmerket!
Angrip!
Bra jobbet, vi har dem nå! Tok visst seieren på forskudd!
Ja, angrip, følgere. Angrip!
De bare strømmer på!
Teddy!
Ikke kødd med en kavalerisoldat! Ta imot, Jeanne!
Jeg har et syn der jeg slår deg med en lommelykt!
Laaa!
Øynene mine!
Attila!
Sacagawea!
Nick, din tur!
Tenk at det funket.
-Kom igjen, late gud. Tilintetgjør alt! -Ok. Du ba om det.
Jøss. Glad du er på min side.
Og la det være sånn! Ikke kall meg lat! Det er slemt.
Nick, tenk. Vekket musikken dem, kan den også bringe dem tilbake.
-Dekk meg! Jeg skal ta tavlen! -Nei, det er for farlig!
Vi havnet her på grunn av meg, så jeg skal få oss ut…
Nick!
Seriøst? Det var lett.
Jeg er ikke død. Takket være de falske perlene fra suvenirbutikken.
Han er like hel!
Seth, laserøyne er meningsløst om du ikke treffer.
Hvordan våger du? Se og nyt.
Konsentrer deg. Kontroller pusten. Visualiser målet og skyt!
Brukte jeg gudegaven min til å beseire meg selv?
Greit. Overlat Larrys sønn…
…til meg!
Uff da.
Akkordene som vekket hæren, var
akkordene D7+5, en Am7(b5) og en Cm9.
Spilt i motsatt rekkefølge forsvinner de kanskje.
Hva gjør du? Gå vekk!
Bare to til.
Det holder!
Larrys sønn, dette er begynnelsen på slutten din!
Nick!
Vær sterk! Vi må hevne Nicholas!
Vent litt.
Jeg lever. Takket være Teddys lykkebringer.
Alt gikk etter planen! Mer eller mindre.
Samme hvor mange ganger du lurer døden,
får du aldri tavlens krefter uten disse instruksene.
Vent. Kanskje jeg ikke trenger den.
Ikke les fruktmeldinger nå!
Hva driver du med?
Avslutter dette.
Nei!
Nick, se opp!
Skal jeg tilbake, blir du med meg!
Jeg har det bra. Vant vi?
Jeg flyr!
Dette er slutten på slutten!
Nei!
Vi har deg, Nick.
Dette får du angre på, Larrys sønn!
Jeg heter Nick Daley. Jeg er den nye nattevakten.
Nei!
-Nå er han historie. -Jeg hater deg intenst iblant.
Løp!
Au.
Vi klarte det. Vi vant.
Og vi har tavlen.
Å nei. Soloppgang.
-Vi rekker ikke tilbake i tide. -Hun har rett. Det er for langt.
Da er dette au revoir. Selv om det egentlig betyr "på gjensyn".
Og det skjer ikke.
Men jeg har iallfall venner som dere.
-Det må da være noe vi kan gjøre. -Ikke tenk på oss, gutt.
-Det viktigste er at du reddet verden. -Jeg er lei for det. Jeg rotet det til.
Skulle ønske dustetavlen kunne få oss tilbake til museet.
Vent litt. Kanskje den kan det.
Nå skal vi hjem.
Genialt, gutten min. En portal til museet!
Jeg er glad jeg ga deg plakaten. Nå drar vi hjem.
Tavle, gjør greia di.
-Kom igjen! -Hoppla!
Laaa.
Vi er hjemme!
Rexy, på plass!
-Jeg har savnet deg også. -Vi rakk det akkurat.
Han sa: "Takk for at du reddet oss."
"Etter du satte oss i livsfare."
Nick.
-Ha det, sønn av pappa. -Laaa.
Nick, jeg hadde nok et syn!
Du beseirer Kahmunrah. Eller kanskje det var et minne.
Uansett så har det vært en ære.
Av gårde, Jiji!
Du var flink, partner.
Du ville blitt en dyktig hærfører på min tid.
Hypp, tiger!
-Hei, pappa. -Nei, Nicky. Hvordan gikk første natten?
Ingenting skjedde. Ganske kjedelig, faktisk.
Kjedelig?
For å være ærlig, tok det helt av…
Lawrence, du kunne ikke funnet en bedre vikar. Som far, så sønn.
Da jeg vokste opp med indianerne, lærte vi at alle har en modig sjel.
Du måtte bare finne din. Ha det bra, Nick.
I like måte. Takk for alt.
Stolt av deg.
Jeg tør ikke spørre hva som skjedde, men det gikk tydeligvis bra.
Takk, pappa.
Jeg møtte på noen hindre, men det var ikke akkurat "verdens undergang".
Kanskje nesten verdens undergang, men… Jeg må stikke! Professor McPhee er her.
-Senere! -Nick…
Er du på telefonen? Håper ikke jobben forstyrrer privatlivet ditt.
Hei, professor McPhee! Alt bra? Jeg bare…
Ikke interessert. Alt ser bra ut.
Ingen tegn til ugagn eller tenåringsstreker. Du kan dra hjem.
Vent litt. Hva er det?
Se. En søt, liten kattestatue!
Ja! Jeg fant den da jeg låste lasterampen. Som jeg skulle.
Bra jobbet. Den kan stå på pulten, så ser du den hver kveld.
Takk.
Ha meg unnskyldt, jeg skal bestille nye antrekk til pusen min.
Vi ses, Rexy.
Først må jeg gjøre noe.
Nick, du er tilbake. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Ms. Montefusco, den første prøvespillingen gikk skeis, men jeg gir meg ikke.
-Hva foregår? -Jeg ber bare om en ny sjanse.
Før du kaster meg ut, hør etter.
Kjør på.
Ja!
Ja visst!
Jeanne!
Folkens, nå danser vi conga!
Denne veien!
Den veien!
-Laaa, denne vei! -Denne vei!
Dexter!
Tekst: Lisa Vilbo